Allia prichádza po dlhých rokoch do školy. No aké nemilé prekvapenie ju tam stretne?
Ktorého z dvoch frajerov stretne skôr? A o koho bude mať záujem?
Alex alebo Brian?
03.01.2013 (10:00) • Trisha, Perla • Povídky » Na pokračování • komentováno 9× • zobrazeno 1444×
Cítila som, ako sa na mňa niekto díva. Otočila som sa.
Vytreštila som oči a na okamih nevedela udržať rovnováhu. Takmer som cítila, ako mi srdce vynechalo jeden úder.
No do pi... pomyslela som si v rovnakej chvíli, ako ona povedala: „Ty?!“
Vedela som, že v duchu si povedala to isté čo ja. Keďže bola rovnako mimo, bolo mi jasné, že toto je jedna z tých blbých náhod na aké mám šťastie.
Netuším, ako dlho sme na seba zízali.
„Čo tu robíš?!“ zasipela moja milovaná sestrička.
„Ako asi to podľa teba vyzerá? Idem sa predsa zapísať do školy,“ odvetila som prebodávajúc ju pohľadom.
„Si si istá, že si na dobrej škole?“
Kyslo som sa na ňu usmiala. Hádam viem, kde som.
„To isté sa môžem spýtať aj ja. Popri tvojmu zmyslu pre orientáciu je možné, že si si pomýlila školu. No vlastne... štát.“
Zmrazila ma pohľadom a na päte sa otočila. Ja som sa len naširoko usmiala a šla som pohľadať kanceláriu.
***
Keď som z nej vyšla, zamierila som po sivozelenej chodbe lemovanej skrinkami do učebne biológie na moju prvú hodinu. Ktorá o desať minút skončí.
Zaklopala som a vošla.
Ako inak, vrazila som do svojej sestričky, ktorá ako debilná stála za dverami.
„Oh, prepáč, nechcela som,“ uškrnula som sa.
Ocitla som sa vo veľkej osvetlenej miestnosti s bielymi stenami a dlhými tmavými lavicami, kde už každý sedel na svojom mieste.
Podišla som ku katedre.
„Prepáčte, že meškám, ale stratila som sa.“
Profesor sa ku mne otočil s výrazom akoby som ho vyrušila pri niečom veľmi dôležitom.
„Chcete povedať, slečna, že pol hodinu ste nevedeli nájsť triedu na prvom poschodí.“
Stisla som pery a sklonila hlavu. „Prepáčte, ale začala som od tretieho poschodia. Nikto mi nepovedal, že mám hľadať od prízemia.“
Každý vybuchol od smiechu, okrem profesora. Očividne to je poriadny suchár.
„Viete čo? Radšej si už sadnite, slečna... ehm...“
„Wandorfová,“ dokončila som a vybrala sa na voľné miesto pri okne.
Pozrel na Arwen. „A vy tiež, slečna...“
„Brownová.“ Pozrela sa na mňa, pretože vedľa mňa bolo voľné miesto.
Ako inak, radšej išla k niekomu cudziemu, na druhú stranu triedy. Bol to príliš sebavedomo sa tváriaci borec s čiernymi vlasmi a očami.
Očividne ho jej prítomnosť potešila. Potom sa však pozrel na mňa. Arogantne som sa usmiala a zamávala mu.
Vtom zazvonilo.
Každý sa zdvíhal zo stoličky a uháňal preč. Pozrela som na rozvrh. Zastonala som.
Svetové dejiny. Preboha a načo? Nestačí, že som to všetko prežila? Aj tak polovica z toho budú len nejaké somariny, ktoré sa nestali. A aj tak to napísali víťazi. Samozrejme, aby sa ukázali v najlepšom svetle.
„Ako vidím, máme rovnakú hodinu,“ prihovoril sa mi dievčenský hlas.
Zdvihla som pohľad. Predo mnou stálo skoro rovnako vysoké dievča, s vlasmi podobnými levej hrive. Krátke a strapaté.
Tá blondína sa na mňa usmievala od ucha k uchu.
„Som Spencer.“
„Allia,“ predstavila som sa a potriasli sme si rukami.
„Poď, ukážem ti, kde je trieda,“ navrhla a spoločne sme vykročili hore schodmi na druhé poschodie.
„To, ako si sfúkla profesora bolo dobré,“ pochválila ma.
„Vďaka.“ Zasmiala som sa.
Pomaly sme kráčali na koniec chodby. „Tu som už dnes bola,“ poznamenala som a ona sa len zaškľabila.
Vošli sme do posledných dverí na ľavo. Táto trieda bola pomerne malá na to, koľko študentov sem vchádzalo.
Usadila som sa úplne dozadu a svojimi svetlozelenými očami som sa rozhliadala okolo seba. Prehrabla som si svoje vlnité, zhora čierne, ku koncom hnedé vlasy.
Zazvonilo na hodinu a do triedy vošiel sebavedomý borec s predchádzajúcej hodiny.
Hneď, ako ma zbadal, naširoko sa usmial a v očiach sa mu zablyslo. Dúfala som, že ma bude ignorovať, no pán veľké ego si sadol predo mňa a otočil sa ku mne.
„Čau, kráska,“ pozdravil.
Znudene som naňho pozrela. „Ahoj.“
„Aj ty si nová,“ nevzdával sa.
„Fakt?“ Nadvihla som obočie. „Nehovor.“
Zarazene na mňa pozrel. Asi ešte nestretol takú, ktorá by mu hneď nepadla k nohám.
Chcel niečo povedať, ale v tej chvíli vošla do triedy profesorka a zachránila ma. Ešte nikdy som tak rada nevidela učiteľa.
Keď som sa na ňu pozrela až tak som nežasla. To tu nemajú žiadnych normálnych učiteľov, len také staré vykopávky?
Profesorka, ktorá si hovorila Marythougthová bola maličká, zhrbená, s prísnym výrazom a so škvrnami očividne spôsobenými slnkom. Vďaka tomu, že sa prechádzala po triede bolo všade cítiť otrasnú voňavku L'Heure Bleue miešanú s cigaretami a prípravkom proti moľom. Proste hnus.
Šedé vlasy mala natočené čo vzhľadom na jej ostré črty nevyzeralo vôbec dobre. Jediné, čo mi k nej sedelo, bol ten predmet. Starý rovnako ako ona. Keď hovorila, absolútne som ju nepočúvala.
Celý čas som myslela len na to, ako vypadnem.
Takto to dopadá, keď sama niečo tešíš, zaznel hlas v mojej hlave, ktorý som naposledy počula dvesto rokov potom ako som sa s Arwen... čo? Pohádala? Pobila? Existuje vôbec to správne slovo, ktoré by popísalo ako sme sa obrátili proti sebe?
Možno áno. Teda... jedno by sa našlo. Meno.
Darius.
Ten, koho sme obe milovali. Ten, ktorý sa rozhodol pre jednu z nás. Akurát že obe nás to stálo náš domov.
Zo zamyslenia ma vytrhol zvonček. Konečne prestávka.
Borec mi zamával pred očami.
„Budeš tu len tak sedieť, alebo mi dovolíš odprevadiť ťa na ďalšiu hodinu?“
„A povieš mi, ako sa voláš?“
Zasmial sa. „Ja som Brian.“
„Fajn,“ povedala som a rýchlo prešla popri nemu von z triedy.
„Hej!“ počula som za sebou, ale ja som len pridala do kroku. Našťastie medzi toľkými študentmi som sa rýchlo stratila.
„Allia! Allia, stoj!“ začula som Spencerin hlas.
Otočila som sa a nadvihla obočie. „Čo chceš?“ spýtala som sa nevraživo.
„Uvedomuješ si, čo si práve urobila?“
„Hej. Zastala som a otočila sa.“
„Nie,“ oponovala a snažila sa prísť na to, čo som tým myslela.
Veď blondína, povzdychla som si.
„Práve si odbila druhého najväčšieho frajera na škole!“ Priam zapišťala.
„Typla by som, že posledný... ale druhý? Tak to chlapec prekonáva očakávania. A kto je ten prvý?“
Porozhliadala sa a potom naňho ukázala. Skoro ma porazilo. Rozprával sa s Arwen.
Samozrejme, ona musí byť vždy prvá. Naštvalo ma to.
Ale no... aspoň že má vkus. Síce som ho nevidela spredu, ale zadok obstál.
„A ako sa volá?“ zaujímalo ma.
„Alex Klais.“
Ďalšia časť bude z pohľadu Arwen. Dúfame, že sa vám to zatiaľ páči.
« Předchozí díl Následující díl »
Autor: Trisha (Shrnutí povídek), Perla, v rubrice: Povídky » Na pokračování
![Sdílet](http://s7.addthis.com/static/btn/sm-plus.gif)
Diskuse pro článek Hra Padlých - Nenávisť - 2. časť:
Adelli: je to tak napísané preto, lebo jednu časť píše trisha za Alliu a jednu ja za Arwen Na mňa vyšla 1.časť, 3. časť a tak ďalej, no a na Trishu 2,4,6 atd...
ahoj,můžu se zeptat,proč to máš tak (pro mě divně) napsaná na části např 2,4,6...moc se v tom nevyznám...
ta vidíš lásko? Sa stáva no... ale keby som nešla na takú strednú, neboli by sme spolu.
A samozrejme ti veľmi pekne ďakujeme za tak príjemný komentík. Potešil.
lásko je to super :D ... dúfam, že steba raz dačo bude a podľa mňa si si pomýlila strednú školu :)
Perla: ja si počkám
veľmi pekne ďakujeme za komentáre. Ďalšia časť už čaká na schválenie.
mima33: to sa dozvieme, ale až v 4.časti, keď bude Allia doma.
Božííííííííííííííííííííííííííííí já vás milujemmmmmmmmm
pokračujte plsssssssssssss
Zatiaľ je to super. Nápad je skvelý a aj som sa na tom zabavila.
Ale teraz ma už zaujíma, ako to s nimi vlastne je.
Niektoré časti ma vážne pobavili. Len tak ďalej!
Přidat komentář:
- Smrťák 2 (1. část)
- Smrťák 1/2
- Who He Really Is
- Priznanie
- Pán šeliem
- Ráno v blátě
- Stručná a třaskavá historie podle A. J. Crowleyho
- Skvělý a přesný průvodce po Nazaretu ex-archanděla Gabriela, zrádce
- Tu je moje miesto
- Když má srdce svoji hlavu 1
...další zajímavé stránky Toto může být i váš web.
Jak přidám povídku? poslední články
poslední komentáře
Kdo je tu z členů? Klikni!